To ni Mozart. - Vem.
Bi prevajali?
Nekoč sem slišal zvok vetra v drevesnih krošnjah.
Vsaj mislim.
Nekoč sem slišal zvok smeha otrok.
In jokal sem tople, slane solze za izgubljenimi drevesi.
Naj otroci pridejo k drevesom in dal jim bom upanje.
A ni dreves za uboge otroke.
Njihova igrača je kaos.
Obup njihova igra.
Plezajo lahko le po kaosu.
Bravo!
Mislim, da si pravkar dobila svoja drevesa.
Jaz bom.
DIETA-BRONTE: JOGURT, PTlČJA SEMENA, NlČ MESA.
Krema za obraz Monticello.
Upam, da je v redu. - Kaj? - Kavč. - Seveda.
Hvala. - Zakaj? - Za pesem. - Nisem je naredil zate.
Zase sem jo. Jezna si bila, ko sem prišel. - Ja.
Če boš jezna, se ne bova učila.
In če se ne bova učila, ne bom dobil dovoljenja za bivanje.
Zdaj kaj skladaš? - Skladam? - Ves čas brundaš to melodijo.
Jaz ne brundam. - Ja. Ves čas.
Če te moti, bom nehal. - Ne. Všeč mi je.
Končno ti je nekaj všeč. - Nisem rekla, da mi nisi všeč.
Nimam mnenja o tebi. Rada bi le, da se to konča,
da bo moje življenje spet tako kot prej.
Jaz pa bi rad, da se moje življenje začne.
Prav. Na delo.
Hiša moje babice. Čudovite rdeče vrtnice so bile.
Dedek je posadil prve vrtnice.
To je na plaži.
Vedno smo kupovali te klobučke. Tole je otroški vrtec.
Moji bratje in sestre. Moj oče je pisatelj.
Vsi smo dobili imena po znanih pisateljih.
To te tepe vse življenje. Mislim, da je želel,
da postanem umetnica. Ko sem bila plesalka, je bilo v redu.
Vrtnarstvo pa mu ni mar.
To je Colette. Austen, Lawrence in Eliot.
To je moj oče. Tole je boljša slika.
Izrazit obraz. - Močan človek. Zelo načelen.
Vidva sta si zelo različna.
Sovražila bi se. - Zakaj? - Tako konzervativen si.
Politika me ne zanima. Tebe zanima.
Vse tvoje ideje izhajajo iz enega koša. - Ni res.
To je iz šole. Demonstracije.
Proti? - Vsemu.
To je Lauren.
Phil. - Ja?
Ga ljubiš? - Ja. Tako čuten je.
Vegetarijanec. - Skrbi za svoje telo.
Ni tak kot jaz. Velik merjasec.
To sem naredil pri dvanajstih. - Te niso sošolci zafrkavali?
Ne. Šolo sem pusti pri desetih.
Takega je imel moj oče. Mehanik je bil,
a vedno je sanjal o ciganih. Hotel je postati cigan.
Tega mi je dala prostitutka.
Dve sta bili v našem mestu.
Irene in Michelle.
Michelle je imela čudovite rdeče lase.
Tako je srce. Ljubezen in sovraštvo.
Ljudje, ki pravijo, da imajo radi vse, lažejo.
Tako je moje srce. To je moje poštenje.
Tega sem dobil, ko sem živel na cesti.
Nož. Za maščevanje.
Če ti kdo naredi kaj hudega, si daš tetovirati tole.
Dokler ga ne najdeš in ubiješ.
Potem si narediš še enega, a brez noža.
Tega nimaš. - Nisem ga še našel.
Si bil kdaj v zaporu? - Ja.
Zakaj? - Otroške neumnosti. Avte smo kradli. Nič resnega.
Kdaj imaš menstruacijo?
Na začetku meseca? Konec meseca? Kdaj?
Na začetku meseca. - Začetek.
Nisem verjela, da si skladatelj.
Toliko sva lagala, da je težko vedeti, kaj je res.
Moraš zaupati občutku.
Ja.
Moj prvi fant.
Tudi on je bil glasbenik. Igral je pozavno.
Je bil ta prvi, ki je poljubil te ustnice?
Tega te verjetno ne bodo vprašali. Lahko noč!
Bronte? - Ja?
Na kateri strani spiš? - Na desni.
Potem bom jaz na levi. - Prav.
Pridi. Delati morava.
Delo.
Afrika, nedelja.
Draga, vroče je v Afriki
in zelo zeleno.
Sloni so bili spet nemirni.
Mislim, da zaradi bobnov.
Ob njih kar znorijo.
Vsak dan te pogrešam.
Spet te bom vprašal isto. Kdaj prideš, draga?
Dragi Georges.
Stanovanje je čudovito.
In ko pogledam v ribnik, pomislim nate.
Hitro se vrni domov.
Vedno mislim nate.
Ljubi te B.
To je smešno. - Vse bi naredil za zeleno karto.
Daj mi fotoaparat.
Modro nebo potrebujeva.
Ma medenih tednih sva. Morava se smejati.
Še na smučeh. - Jaz bom.
Slalom. Zelo dobro smučam.
Modro nebo potrebujem. Dobro.
Dobro je.
Čudovito.
Politični balet. Jaz sem zatiran, ti si zmaga.
Še enkrat.
Postavi rastlino za sabo.
Pazi. Postavi rastlino...
Dobro.
Čutiš slone? - Jaz jih čutim, a morda z nožem.
To je neumno. - Ne. V redu je.
Še eno. Nasmeh.
Še eno. - Kaj pa zdaj?
Sam svoj mojster. Dober mož vedno kaj popravlja.
Pa tole?
Odlično.
Nasmehni se. Kar delaj.
Počakaj.
Presenečenje. Spodaj sva, draga.
Mama? Zakaj nisi klicala? - Smeva gor? - Seveda.
Je res v redu? - Ja. Kar gor.
Moji starši. To je najhujše. Iti moraš.
Preoblekel se bom. - Ni časa.
Vzemi smuči. Spravi jih v omaro.
Odpri.
Hvala.
Oprosti.
Pojdi. Si bom že kaj izmislila.
Lahko govorim z vama z možem? - Ravno odhaja.
Rada bi vedela o teh vladnih ljudeh.
Sinoči sem slišala bobne. Iz džungle. - Ne zdaj.
Kar naprej sprašujejo. Saj ni vohun? - Seveda ne.
Mama, očka. - Kaj se dogaja?
Pozneje bova govorili. - Pa bobni? - Pozneje. - Kaj?
Ničesar nisem pripravila. - Nekaj sem naredila.
Ker ti nikoli ne prideš, sva prišla midva.
Ne gre za to. Oče je moral nekoga...
Čudovito je.
To je Georges.
Pozdravljeni.
Mojster.
Kar končaj, Georges. - Prav. - Čudovito je.
Nič čudnega, da si bila navdušena. - Kako majhno je.
So podpisali pogodbo? - Ne govorimo o tem.
Ne. Odstopili so.
Lažnivci. Lagali so mi. - Ne razburjaj se.
Najbolj sovražim lažnivce. - Preberi časopis.
Ogledali si bova rastlinjak. Razburjen je.
Ti pomagam, Georges? - Hvala. Samo merim.
Meri.
Rodila je. Prezgodaj. - Kako ji je ime?
Tiffany. Zdaj imajo Tiffany in Tarquina.
Domišljavo. Saj je tudi domišljav pisatelj.
Res je. Se ti ne zdi?
Potrebujem vijak.
Prosim?
Res potrebujem vijak. - Ne boš zdaj šel?
Popravil bom vrata, a potrebujem... - Slišala sem.
Poglej pod korito.
Pomagal mu bom. Kaže, da je malo izgubljen.
Greva po orhideje, da bosta lahko šla.
Saj se nama ne mudi.
V resnici nisi mojster.
Ne. Skladatelj sem.
Jaz sem začel kot čistilec. Že davno.
Komaj sva se poročila. Proti volji mojih staršev.
Brez prebite pare sva bila. Takoj sva se zaljubila.
Zelo težko je bilo.
POROČNI LIST
Na ladji sva se spoznala. - Oprostite.
Hvala.
Med vajo za reševanje. Na istem čolnu sva bila.
Še nisi šel, George? - Kar pojdi k mami.
Z Georgesom nama gre odlično. Govoriva o glasbi,
ljubezni in smučanju. O vsem mogočem. Sedi.
Všeč mi je tvoj Georges. Očarljiv moški.
Ni moj Georges. Zdaj bi že moral iti.
Tvojega očeta zabava. Veš, kakšen je, ko pride v mesto.
Hvaležna mu bodi.
Višina 170 cm. - 173.
Teža, 63 kg. - Ne. 57 kg.
Oči. - Rjave.
Majhna brazgotina na gležnju. - Kako veš?
Vem. Videl sem.
Rojena 24. avgusta 1959. - Pravilno. Zdaj pa jaz.
Oči zelene. - Nos velik. - Ne. - Seveda je.
Višina 180 cm. - Ja.
Teža? - Preveč te skrbi za težo.
Pri sedemnajstih si na univerzi spoznal Helene.
Naučila te je brati in pisati glasbo.
Skupaj sta živela 7 let. Dokler ni umrla.
Potem si za več let pustil glasbo.
Ne pišem glasbe. Samo klavir igram. V klubih.
Nekoč te je Anton slišal v Parizu in rekel,
da ti bo pomagal začeti znova. - Čudovita dežela.
Dežela priložnosti.
Prav. Nazaj na delo.
Živela si z dvema moškima. Najprej Peter, potem Stephen.
Oba sta prijetna. - Prijetna? - Tako si rekla.
Stephen se je hotel poročiti, pa si rekla, da je dolgočasno.
Razen najinega zakona. - Potem si srečala Phila.
Phil.
Njega res ljubiš? - Tega jim ne povej.
Pustila sem Phila... - In se poročila z mano, ker...
Si bil drugačen in zabaven. - In ne pozabi, dober mojster.
Veliko žensk si imel. A ljubil si le Helene in mene.
In vame si se zaljubil, ker...
Kaj bi bil dober razlog? Nič mi ne pade na pamet.
Menda ni tako težko. - Poglejmo.
Gotovo je kak razlog.
Ker sem spet slišal glasbo.
Kaj je? - Nič.
Ne čakaj me.
Phil!
Greva k tebi. Ali k Angelu.
Rezerviral sem že.
Pojejva kaj za vogalom. - Ne, naredil sem že načrt.
Kaj si delala, ko me ni bilo? - Nič posebnega.
Si me pogrešala? - Ja.
Jaz sem te zelo pogrešal. Si prepričana? - Seveda.
Ni videti. Mislim, da sem jaz bolj pogrešal tebe.
Ni res.
Morala bi biti tam. Čudovito je bilo.
Predstavljal sem si naju. Sama sva, obdelujeva zemljo.
Neke noči je bila luna čudovita. - Isto luno sva gledala.
A moraš jo videti brez tega sranja v zraku.
Oblačna noč je bila. In naenkrat je posvetila luna.
Kot podnevi je bilo. Drevesa so metala ogromne sence.
POROČNI DAN
POROČNO POTOVANJE - ASPEN AFRIKA - SAFARI V KENIJI
POČITNICE V KALIFORNIJI
MOJSTER
Pojdi. - Ne.
Vratarja ni.
Jutri se vidiva. - Le do vrat.
Morda je kje kak vsiljivec.
Lepo stanovanje. - Pospremil si me. Pojdi.
Hočem videti rastlinjak. - Preveč si spil. - Pridi.
Tako lepo se te je dotikati. - Ne, Phil. Prosim.
Ne, Phil.
Slišal si jo.
Rekla je, da pojdi.
Kdo je to? - Pojdi, sicer te vržem ven.
Georges, kako si drzneš! - Kdo je to, Bronte?
Poberi se, vegetarijanec! - Kdo, za vraga, si ti?
Georges, ne! - Njen mož sem.
Kaj si rekel?
Mojo ženo grabiš. Zdaj se poberi.
Bronte, je res? - Je. A ni tako, kot misliš.
Ven! Poberi se!
Ti si tisti natakar. - Ven!
Odkril bom, kaj se dogaja. - Poberi se, kumara!
Zdaj pa pojdi še ti. - Jutri je razgovor.
Si razburjena? - Razburjena? Ven!
Pa razgovor? - Vseeno mi je.
Pojdi, sicer pokličem policijo. Še zapor je boljši do tega.
Vsaj lastno celico bi imela. - Ne bodi otročja.
Bronte, odpri.
Vstanite.
Ven!
Ne.
Nazaj v podzemeljsko. Vi ste?
Dobro jutro, ga. Bird! - Same težave so z vama.
Nisem te hotel buditi. - Si spet pozabil ključ?
Ja. Vedno ga pozabim. - Zakaj nisi šel v motel?
To svetu stanovalcev ne bo všeč.
Spati na hodniku. Saj niste v Afriki.
Razumem. Ne bo se ponovilo.
Zakaj si tisto naredil? - Ne maram vegetarijancev.
Ne trapaj. - Težil ti je. Znorel sem.
Je to opravičilo? - Ni pravi zate.
Več ve o čustvih, kot boš ti kdajkoli.
Saj nimaš čustev. - Odurno se obnašaš. - Snob si.
Ogaben si.
Praviš, da si upornica. Pa se bojiš tudi očeta.
Moj oče je uspešen. - Ti pa živiš kot v knjigi.
Po parkih spiš. - Lepa ljubezen s Philom.
Kot rožici. Nategniti se moraš.
Prostaški jezik. - Prostak sem. Ti pa si kot rastlina.
Kaktus.
Zdaj vem, kaj čutim do tebe. Sovražim te.
Končno prvi občutki.
Razgovor. - Moj bog!
Lmaš... - Jaz bom.
S podzemeljsko bova šla. - Lahko poskusita.
A nikamor ne prideta. Vodovodna cev je počila.
Skozi park greva. - Vse mesto je blokirano.
Na drugi strani bova vzela taksi.
Park je predaleč, Bronte. Predaleč je.
Hitreje.
Sem. - Si prepričana?
Lahko se izgubiva. - Seveda sem prepričana.
Na desno.
Dajmo, teci. Pazi.
Še malo. Ni več daleč.
Taksi!
Številka 75.
Naslednja sva.
Bronte je: Ptičja semena, solate, nič mesa, nič olja,
nič vina. Prijatelji, družina.
Krema za obraz Monticello.
Je očetu ime Bertrand ali Bernard? - Henri.
Številka 76.
Tu počakajte, g. Faure. Vi pa z mano, ga. Faure.
Kot veste, dvomimo, da je vaš zakon resničen.
Nekaj podrobnih vprašanj imam. Potem se bomo odločili.
Odgovarjajte kratko in jedrnato. Dvignite desnico.
Prisežete, da boste govorili le resnico? - Ja.
Ja.
Vaše ime je Bronte Mitchell Faure?
Njen oče je pisatelj. - Ime? - Sidney Parrish.
Nima prave izobrazbe. Pri 12. je šel od doma.
Rastline. Vse cvetje ima rada. In plevel. Njena raziskava.
Ve, da imam rada solate. Rad ima mastno hrano. Francoz.
Rada ima ptičjo hrano. - Kaj? - Muesli in kavo brez kofeina.
Grozna kava.
Ves čas brunda. - Brunda? - Skladatelj je.
Dolgo ni skladal. Pravi, da ni čuten, pa je zelo.
Spravlja me v smeh.
Zelo dobra je do ljudi.
Jaz ne mislim tako. Jaz jim ne zaupam.
Težko življenje je imel. Ni se naučil dajati.
A lahko ogromno da.
Umirjena je. Jaz nisem.
Strasten je. Kar požira življenje.
To bo vse. Le še nekaj podrobnosti.
173. - 180.
57. - Nikoli mi ne pove.
Na desni strani spi. - Na levi.
Zobna ščetka? Zelena. - Zeleno imam.
Krema za obraz?
Monticello.
Monaco. Ne. Monte Carlo.
Ta odgovor vedno pozabim.
Vse druge odgovore pa ste si zapomnili?
Ona ni kriva. Pustite jo.
Dobra sem bila. - Jaz tudi.
Dobil boš, kar si želiš. Zeleno karto. - Ja.
Se še kdaj vidiva? Po stvari moram.
Lahko jih pustim pri Oscarju. - Pametno. Prav imaš.
In takoj, ko kaj izveva, se lahko ločiva. - Čimprej.
Srečno z glasbo.
Upam, da boš dobila drevesa.
Na svidenje, Georges! - Na svidenje, Bronte!
Prstan.
Gospa. Afriški so. - Ne, hvala.
Dobro jutro. G. Faure je bil tu.
To je pustil za vas. Očitno je zamujal na letalo.
Hvala.
ZA BRONTE
Afrika, torek.
Draga, sloni so bili spet nemirni,
tako da nisem mogel spati.
Rad bi se poslovil pred zadnjim safarijem.
Že dobro. - Kaj?
Monticello. Preveč sem se trudil.
Zafrknil sem. - Zakaj mi nisi povedal?
Že dobro.
Dogovorila sva se. Če hitro odidem, obdržiš rastlinjak.
Vseeno mi je za rastlinjak.
Treba bo iti.
Pisal ti bom. - Pojdimo!
Vsak dan. - Takoj.
In v vseh pismih bo pisalo:
Kdaj prideš, draga?
Ne!
Ju še imaš? - Ja.
Da.
Ripped by: SkyFury